Poskytovatel úvěru – nebankovní poskytovatel. Poskytovat spotřebitelský úvěr jako podnikatel může pouze uzavřený výčet subjektů vyjmenovaný v § 7 ZSÚ, mezi které patří nejčastěji banky, spořitelní a úvěrová družstva nebo nebankovní poskytovatelé spotřebitelského úvěru. Zvláštní pozornost chce autor věnovat právě nebankovním poskytovatelům spotřebitelského úvěru. Zákon jej definuje jako právnickou osobu, která je oprávněna poskytovat spotřebitelský úvěr na základě oprávnění k činnosti nebankovního poskytovatele spotřebitelského úvěru uděleného Českou národní bankou. Jedná se o zavedení nově vzniklé kategorie osob oprávněných poskytovat spotřebitelský úvěr na základě udělené licence. Tato licence nahradila původní vázanou živnost a podrobila tyto subjekty určitým regulatorním a dohledovým požadavkům.28 Licenci uděluje ČNB na základě žádosti, pro udělení licence musí žadatel splňovat řadu kvalitativních a kvantitativních obezřetnostních požadavků. Rámcově jsou tyto základní požadavky shrnuty v § 10 ZSÚ následovně: 28 Důvodová zpráva uvádí, že podle předchozí právní úpravy mohl být spotřebitelský úvěr poskytován na základě bankovní licence, v souvislosti s platebními službami podle zákona o platebním styku nebo v režimu živnostenského podnikání, v rámci vázané živnosti poskytování nebo zprostředkování spotřebitelského úvěru. Vedle toho jsou na nebankovní poskytovatele kladeny požadavky na řádný výkon této činnosti, kdy jsou povinni zavést a udržovat celou řadu pravidel a postupů souvisejících například s řádnou administrativou a účetními postupy, s pravidly odměňování svých pracovníků, s pravidly a postupy pro posuzování úvěruschopnosti, s problematikou spojenou s AML, s pravidly pro jednání se spotřebiteli, kteří jsou v prodlení, nebo pravidly pro vymáhání těchto pohledávek. Jeden z požadavků také tvoří základní kapitál nebankovního poskytovatele, který musí činit alespoň 20.000.000 Kč a musí být průběžně udržován alespoň ve výši odpovídající 5 % objemu poskytnutých a dosud nesplacených úvěrů. Jedním z definičních znaků spotřebitelského úvěru spočívá v tom, že daná finanční služba je určitou osobou spotřebiteli poskytována. Tato osoba je v ZSÚ definována v § 3 odst. 1) písm. d) jako poskytovatel, a to následovně: